![]() |
|
![]() |
||
|
||||
![]() |
עוד טענת נגד אפשרית: ישבו אנשים, סיכנו את ממונם, כילו את חייהם במעבדה, הצליחו למצוא תרופה ולהוכיח את יעילותה. מה חשוב יותר, להילחם בהם ובמטופלים העשירים שלהם? או אולי לעודד אנשים אחרים ללכת בדרכם, ולמצוא עוד תרופות - מתחרות - שיוזילו את המחיר של התרופות הקיימות? אפשר לעשות את זה דרך האקדמיה, דרך חברות ממשלתיות, דרך הטבות מס, או דרך רמיזה שמי שימצא תרופה לסרטן יתעשר. ואם אתה כל כך רוצה להפריע לעשירים לחיות עוד כמה חודשים/שנים עם סרטן, במקום לאסור שימוש בתרופה החדשה, אתה יכול להשית עליה מס של 100%. את תקבולי המס אפשר להפנות לטיפולים קונוונציונליים או למו"פ, או לחיזוק הישוב היהודי בחברון. אני בטוחה ששר הבריאות נתניהו יצליח למצוא יעד מוצלח. יש בשנים האחרונות קפיצה בהבנה של הסרטן. האם אנחנו רוצים לדכא את המחקר או לקדם אותו? |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
|
![]() |
||
|
||||
![]() |
הבעיה היא שמחירי התרופות מאמירים ללא קשר ישיר לעלות הפיתוח. דורשים עליהן מחירים גבוהים כי אפשר. מסים גבוהים לא יעזרו: מדובר ממילא על אנשים שלא מצליחים לממן את התרופות. לכן הקופה הציבורית תצטרך לממן אותן (בתוספת המיסים) בסופו של דבר. מעבר לכך, לא מדובר רק על עשירים. קשה מאוד למשפחה לסרב להשקיע את הסכום הזה בסיכוי להצלת חיי יקירה. |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
|
![]() |
||
|
||||
![]() |
מה שצפריר אמר. ואני מוסיף: רוב הוצאות חברות התרופות הן על שיווק ולא על מו"פ. אני בטוח שלחוקרים יש מוטיבציות עצומות גם בלי חלקם ברווחים המופרזים, אם באמת הם מקבלים חלק משמעותי בהם; ושאפשר במחירים צנועים בהרבה לקיים את תשתית המחקר הנדרשת. בינתיים, מרוב שעוד ועוד יזמים רוצים חלק בבוננזה, שוק יצרניות התרופות רק הולך ומתמזג ומצטמצם במספר השחקניות שבו. |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
|
![]() |
||
|
||||
![]() |
לחוקרים אולי יש, אבל לבעלי המניות אין. דומני שלכולנו יש אינטרס מאד ברור בפיתוח מהיר ככל האפשר של תרופות חדשות, ובזכות כל החזירים המייצרים והחזירים שמשלמים את ההון העתק אנחנו נהנה מתרופות חדישות וזולות בעוד כעשר שנים. אני מודה שלא קראתי שלוש או ארבע כתבות של גב' גנץ-לינדר אבל יש לי דיעה מאד חד משמעית בנדון: אם לדעתכם חברות התרופות עושקות את הציבור, קנו מניות של החברות האלה וחלקו לנזקקים את המליונים שתצברו. גילוי נאות: יש לי קצת מניות של טבע, אבל הן לא הפכו אותי למיליונר. אם טבע היתה מוזילה את הקופקסון מטעמים הומניטריים לא הייתי קונה את הנמניות שלה (אני אלטרואיסט קטן מאד, ומעדיף לתרום את הכסף שלי בעצמי, לא דרך החברות בהן אני משקיע). השאלה אם חברות התרופות מוציאות את כספן על פיתוח או על פרסום לא שונה מאותה שאלה לגבי כל חברה שהיא, וכל עוד אף אחד לא כופה עליך לרכוש את התרופות החדשות אני לא מבין על מה המהומה. ועוד גילוי נאות: הכרתי כמה אנשים, חלקם קרובים מאד, שפספסו בכמה שנים את התרופה שהיתה יכולה להציל את חייהם. אני לא מעוניין להצטרף לקבוצה הזאת, או לפחות לדחות את הצטרפותי אליה ככל שניתן, תודה. |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
|
![]() |
||
|
||||
![]() |
טבע מונעת מחברות אחרות לפתח תרופות שמשתמשות במנגנון דומה לזה של התרופות שלה. | ![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
|
![]() |
||
|
||||
![]() |
אחרי שהמנגנון העיקרי פותח, השאלה מה נחשב חיקוי ומה לא אינה שונה מהשאלה הזאת בכל תחום אחר. | ![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
|
![]() |
||
|
||||
![]() |
טענת שלא כופים על איש לרכוש את התרופות. אני אומר שמכיוון שהאלטרנטיבה היא מוות בחסות חוקי הקניין הרוחני, הטענה ''לא כופים'' לוקה בחסר. | ![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
|
![]() |
||
|
||||
![]() |
ומה היתה האלטרנטיבה אלמלא השקיעה חברת התרופות את הדרוש לפיתוח ואישור התרופה? | ![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
|
![]() |
||
|
||||
![]() |
תגובה חלקית בינתיים: גם אם חברות התרופות עושקות את הציבור ורווחיהן מופרזים, אין בזה שום הבטחה לרווח גדול מקניית המניות שלהן; מחיר המניות כבר מבטא את ציפיות השוק לרווחים מופרזים. | ![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
|
![]() |
||
|
||||
![]() |
אבל אם תמקוט בצעדים מגבילי ריווחיות מחיר המניות האלה יירד ולחברות יהיה קשה יותר לגייס כסף. אני משער שהטענה שלך היא שהקושי הזה לא משמעותי (מכסימום הן יבזבזו פחות על פרסום) אבל אני לא יודע על מה ההנחה הזאת מתבססת. לא כל-כך משנה, ראה תגובתי הבאה בעניין זה. |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
|
![]() |
||
|
||||
![]() |
ותגובה קצת פחות חלקית: "כל עוד אף אחד לא כופה עליך לרכוש את התרופות" - בשביל זה בין השאר שווה לקרוא את הכתבות. אף אחד לא כופה על אף אחד, אבל איכשהו יותר מדי אנשים בכל זאת פועלים ככפויים. אולי זה בגלל חולשות האנוש שלהם, אבל אלו חולשות אנוש שלדעתי צריך להתחשב בהן ולכבד אותן. אתה טוען שרווח מקסימלי לחברות התרופות מבטיח פיתוח כמה שיותר מהיר. זה כנראה נכון טכנית. הרושם שעולה די בבירור, גם אם קשה להוכיח אותו, הוא שאפשר להוריד בהמון את הרווח, לשלם רק טיפה בעיכוב התרופות, אם בכלל, ולקבל את התרופות במחיר נסבל בלי לחכות 10 שנים. משהו יותר מעניין: נניח שהורדת הרווח תעכב את הפיתוח ביותר ממה שנדמה לי. אני מעדיף לוותר על X שנים מחיי, כש"ככה זה" רפואית ואין מה לעשות, מאשר להכניס את כל המשפחה שלי לפשיטת רגל או לייסורי מצפון עד מותם. כל אחד יסכים איתי, איש איש וה-X שלו - המציאות היא באזור ה-X הזה עבור רבים, רבים. |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
|
![]() |
||
|
||||
![]() |
ממתי הרצון להמשיך את חייך במידת האפשר נכנס לקטגוריה של "חולשת אנוש"? אדם זכאי לעשות ברכושו כאוות נפשו, והדילמה בין הארכת חייו לבין רווחת בני משפחתו שיישארו אחריו היא אכן קורעת לב לפעמים. לדעתי דילמות קורעות לב וסיפורים על הרס כלכלי אינן מניע טוב לקביעת עמדות, אלא בתחומים בהם אותן דילמות הן הן לב העניין (ע"ע הימורים) או שמדובר במקרי רמאות וגניבת דעת (ע"ע רפואה משלימה). אבל הנה מה שעלה בדעתי הבוקר, כשקראתי (שוב) על התרופה החדשה להורדת כולסטרול ולאחר שלמדתי את מחיר התרופה (לעצלנים: 1500-3000 ש"ח לחודש, תלוי בביטוח, לעומת סטטינים שמחירם בערך אפס). המחשבה הראשונה שעלתה במוחי היתה שעבור המחיר הזה אני מוכן להמשיך לסבול את תופעות הלוואי של הסטטינים שבמקרה שלי אינן חמורות מדי, והמחשבה השניה היתה שגם אם מחיר התרופה היה נמוך הרבה יותר לא הייתי ממהר להשתמש בה, כי בניגוד לסטטינים עוד אין מספיק ידע לגבי תופעות לוואי אפשריות לטווח הארוך - למי שאינו יודע, מדובר על משהו שנוטלים במשך כל החיים. המחשבה השלישית היתה שאחד מחברי הוא איש עשיר מאד שלא מסוגל ליטול סטטינים בגלל תופעות לוואי חמורות ואלה ודאי חדשות מצויינות בשבילו, אלא שהוא לא יכתוב כתבות נוגעות ללב איך הוא ומשפחתו זכו, אולי, לפתרון נאות לדילמה קורעת לב משלהם. זאת הסיבה לכך שסיפורים עצובים על משפחות שהתדרדרו לעוני בגלל מחיר התרופות אינם מדריך טוב, כפי שטענתי קודם. המחשבה הבאה שעלתה במוחי בהקשר הזה, היא מחשבה מאד לא מוסרית שאני מתבייש בה אבל לא אחסוך אותה מכם: הוא וחבריו לדרך הם שפני ניסיון בשבילי, ובזכותם אולי אוכל להפטר מהסטטינים בעוד כעשר שנים, כשמחיר התרופה יהיה שווה לכל נפש, בלי לחשוש מהשפעותיה לטווח ארוך. הגיע הזמן שנדפוק את כל העשירים האלה! (המחשבה האחרונה היתה: שוטה שבעולם, בעוד עשר שנים ההשפעות היחידות לטווח ארוך שיטרידו אותך קשורות לאורך החיים של שיש ישראלי מצוי. בהחלט ייתכן, אבל אם תעשיית התרופות תמשיך במלוא הקצב אולי מותר להיות אופטימי). |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
|
![]() |
||
|
||||
![]() |
הבעיה היא שזה כן מגיע בסופו של דבר מהכיס הציבורי. ר' המקרה של בריטניה בסוף הכתבה החמישית. מעבר לכך, קרן דולב, שהוזכרה באחת הכתבות הראשונות בסדרה, דואגת לזכויות החולים. כלומר: אם תרופה מסויימת יעילה עבור חולה, זכותו לתבוע את מימונה מקופת החולים שלו. | ![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
|
![]() |
||
|
||||
![]() |
אולי אפשר להתערב בנעשה ע''י הגדלת תקציבי המחקר הרפואי של המוסדות האקדמאיים, שיעבירו לחברות התרופות רק מוצרים שנמצאים בשלבים המתקדמים של הפיתוח ובתמורה החברות יתחייבו למכור את התרופות במחיר עלות פלוס. ההשקעה בתמיכה באוניברסיטאות תחזור לציבור דרך הוזלת התרופות. (אני משער שהרעיון אינו מקורי ומתנצל אם הוא הופיע באחת מאותן כתבות שלא קראתי) |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
|
![]() |
||
|
||||
![]() |
הקרן בבריטניה קרסה, ועכשיו יש כתבה בדה־מרקר שלפיה יכולת המיקוח של הממשלה דווקא השתפרה. | ![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
|
![]() |
||
|
||||
![]() |
"חולשת אנוש" היא הרצון להמשיך את חייך או חיי יקירך במידה לא ברורה, בתוחלת של חודשים מעטים, תמורת עתיד המשפחה. סטטינים ויורשיהם היקרים הם סיפור אחר, לפחות מבחינה אחת: כוח הריפוי שלהם הוא לטווח רחוק, של בעיה שמתממשת רק בהסתברות מסוימת. הם לא מענה לאיום ישיר ומיידי כמו תרופות לסרטן. לכן הלחץ הפסיכולוגי להשתמש בהם מתון בהרבה, גם למי שנמנע מסטטינים. "דילמות קורעות לב וסיפורים על הרס כלכלי אינן מניע טוב לקביעת עמדות, אלא בתחומים בהם אותן דילמות הן הן לב העניין (ע"ע הימורים)" - לא ברור מהפתיל עד כה שהן בדיוק לב העניין? או שאני לא מבין למה כוונתך ב"לב העניין", ואכן איני בטוח מה אמצא בערך הימורים כשאעיין בו. רק כדי שיהיה ברור, כנראה שמחירי התרופות החדשות לסרטן, למי שצריך לממן אותן לעצמו, הן כאלו שרק עשירית הפרומיל העשירה באוכלוסיה יכולה לעמוד בה בלי להיכנס לברוך. |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
|
![]() |
||
|
||||
![]() |
התרופה החדשה מראה תוצאות חיוביות אבל מחיר המניה יורד (כנראה ציפיות האנליסטים היו לתוצאות עוד יותר טובות). | ![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
|
![]() |
||
|
||||
![]() |
נראה לי שזה יהיה הרבה יותר קשה למצוא את ה-X הזה כשלא מדובר על שנים מחייך אלא על שנים מחיי צאצאיך... | ![]() |
![]() |
![]() |
חזרה לעמוד הראשי | המאמר המלא |
מערכת האייל הקורא אינה אחראית לתוכן תגובות שנכתבו בידי קוראים | |
![]() |
© כל הזכויות שמורות |