![]() |
|
![]() |
||
|
||||
![]() |
אני מסכים לגמרי כבר ממזמן לגבי המשפט האחרון. פשוט סקרן לדעת מה האיכויות של הסנדק דווקא. אני לא זוכר אמביוולנטיות מוסרית, אלא את ההצגה של כולם כחארות. רענן את זכרוני? | ![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
|
![]() |
||
|
||||
![]() |
יש סצינה, למיטב זכרוני, שבה סבא דון קורלאונה מחייך לנכדים. חוץ מזה, הסרט יוצר הזדהות עם החארות של המין האנושי, וזה הישג כשלעצמו. ישנו גם הקונפליקט המעניין של מייקל בין נאמנות למשפחה לבין חיים הוגנים ואהבה פרטית. זה, על כל פנים, טוב בהרבה מהארי פוטר; ואם לא מהארי פוטר אז מרם אורן. | ![]() |
![]() |
![]() |
חזרה לעמוד הראשי | המאמר המלא |
מערכת האייל הקורא אינה אחראית לתוכן תגובות שנכתבו בידי קוראים | |
![]() |
© כל הזכויות שמורות |