![]() |
|
![]() |
||
|
||||
![]() |
אני רואה סביבי עולם שלם שרק מתחרפן ורק משתגע עם מטורללים והקצנה עם רעיונות מאוד משונים, אבל אנשים מתנחמים כשקבוצת השייכות ה״נכונה״ שלהם מנצחת ולעזאזל אם מדובר בניצחון פירוס. הפוליטיקה כמשחק כדורגל ואנחנו רק צריכים לבחור ללבוש חולצה של שמאל או חולצה של ימין ולקפוץ מהספה ולצעוק ״גול״ כשמבקיעים לכיוון הרצוי. אני אומר: פאק דיס שיט. מה שקרה בצרפת צריך לעורר בחילה בכל מי שחושב שפוליטיקה שפויה (רצוי עם השארת הקיצונים בשוליים) זה דבר חיובי. זה נכון שמנעו מכוח פסיכי עולה להשתלט על המערכת, אבל באיזה מחיר? לי זה מריח כמו נצחון פירוס שיהיה מאוד זמני וזה למה: - או שיצליחו לפרק את הקואליציה של השמאל כדי לבנות משהו ללא קיצוניים (תוצאה - אופוזיציה די גדולה של כוחות קיצוניים מימין ומשמאל והמון אש וונדליזם ברחובות בשנה הקרובה לפני שיחזרו לבחירות). - או שלא יצליחו לפרק את הקואליציה של השמאל ויבנו כזאת עם הקיצוניים (תוצאה - ממשלה לא יציבה ו/או גרירת צרפת למדיניות הזויה של השמאל הקיצוני1 ו/או עוד אש וונדליזם ברחובות בשנה הקרובה לפני שיחזרו לבחירות). מה שזה לא יהיה בצרפת, שפיות זה לא יהיה. מכאן, בביצה המזרח תיכונית בה אני יושב, הדשא של הבריטים נראה ירוק יותר. אצל הבריטים יש לפחות אווירה נעימה יותר של הכרעה ברורה לאחד הצדדים (הזדמנות ללייבור לדלוור בשקט הבטחות בלי תירוצים או להענש על הבטחות שווא בעוד כמה שנים) ומישהו שעומד בראש עם היסטוריה של בעיטה בתחת של קיצוניים מטורללים אל מחוץ למערכת הפוליטית של המפלגה שלו. עם כל הביקורת שיש על האנגלים (ונראה לי שיש כזאת בעיקר לאנגלים) אני חושב שישראל וצרפת יכולים רק לקנא בשפיות (היחסית, כן?) של הפוליטיקה שלהם. _ 1 שכנראה ימשיך לצאת לרחובות להפגין, לשרוף ולשבור, למרבה האבסורד, גם כשהוא חלק מהשלטון. |
![]() |
![]() |
![]() |
חזרה לעמוד הראשי | המאמר המלא |
מערכת האייל הקורא אינה אחראית לתוכן תגובות שנכתבו בידי קוראים | |
![]() |
© כל הזכויות שמורות |