![]() |
|
![]() |
||
|
||||
![]() |
ברמה מסוימת כל חינוך שמתבסס על תגמול חיובי או שלילי (יש בכלל חינוך אחר?), יכול להיתפס כהתעללות רגשית. לכן נראה לי שהגדרת ה"התעללות" כבר מציירת את המטרה סביב החץ. ועדיין, נראה שחינוך עדיף על אי-חינוך. |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
|
![]() |
||
|
||||
![]() |
צודק וצודק. אם כי יש חינוך אחר- למידה על ידי חיקוי. התגמול הוא פנימי כשהלומד מעוניין להדמות למושא החיקוי. ילדים מחקים את הדמויות שהם מעריצים. |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
|
![]() |
||
|
||||
![]() |
כן, רק שמה ימנע מהם להעריץ את הילד הכי מופרע וערס בכיתה? זאת ועוד - לא לכל גבול בטיחותי או התנהגותי יש מופע של התנהגות של מושא ההערצה. זה שהאליל "לא מכניס ידיים לאש" זה לא לימוד מספיק לכך שזה מסוכן כן להכניס לשם ידיים. |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
|
![]() |
||
|
||||
![]() |
מסכים, רק סייגתי. ילדים בסופו של דבר מחקים את ההורים שלהם הרבה יותר מכפי שהם שמים לב לכך. האופן שבו ההורים מתנהגים בסיטואציות חברתיות והאופן בו הם מתמודדים עם מצבי דחק שונים ממינוס בבנק ועד שכול מחלחל אל הילדים שלהם אם הללו רוצים בכך ואם לא. |
![]() |
![]() |
![]() |
חזרה לעמוד הראשי | המאמר המלא |
מערכת האייל הקורא אינה אחראית לתוכן תגובות שנכתבו בידי קוראים | |
![]() |
© כל הזכויות שמורות |