![]() |
|
![]() |
||
|
||||
![]() |
אבל ההגיון הוא אותו הגיון. אני לא מבין את ההגיון שלא להציל את מי שהצליח לברוח (מרצח או מעבדות) רק בגלל שיש מי שלא הצליח לברוח. | ![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
|
![]() |
||
|
||||
![]() |
התוצאה לא אותה תוצאה: אם לא תקלוט את מי שברחו מרצח, הם יירצחו. ההיגיון הוא, שמתן חסות לפליטים נגזר מהרצון להגן על חלשים, באופן הגובר על ההשתייכות לאומית הראשונית שלהם (שכן בבסיס מדינתם היתה אמורה להגן עליהם). במצב שתואר מגינים רק על החזקים מבין החלשים (ואם כבר מחליטים שנדרשת ומוצדקת התערבות בינלאומית בענייניה של מדינה, בנוסח קליטת מי שברחו מגיוס חובה - אולי עדיף לטפל בשורש ולא בסימפטום, ולהתערב ישירות בניסיונות השפעה על המדיניות של אותה מדינה?). |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
|
![]() |
||
|
||||
![]() |
ואם לא תקלטי את מי שנמלט מעבדות הוא יהיה עבד, ואם לא תקלטי את מי שנמלטה מאונס היא תאנס. ברור שהתוצאה לא אותה תוצאה, ההגיון הוא עדיין אותו הגיון, והוא עדיין נשמע לי מופרך לחלוטין. יש לך אדם שהצליח להמלט מחיי עבדות נוראים, ואת שולחת אותו בחזרה לאותם חיי עבדות בגלל שהוא הצליח להמלט ויש מי שלא הצליח להמלט (ובו בזמן את לא עושה כלום להציל את מי שלא הצליח להמלט בגלל שהוא לא הצליח להמלט). מה משנה התוצאה, להציל אדם ממשהו רע זה דבר טוב, לשלוח אדם לדבר רע הוא דבר רע. זה לא באמת משנה מה זה הדבר הרע או אם יש אנשים אחרים שקורה להם הדבר הרע. לפי אותו הגיון (=להגן על החלשים מבין החזקים הוא דבר רע) לא ראוי גם להציל את מי שנמלט מרצח עם (הרי הוא החזק מבין החלשים, עובדה שהוא הצליח להמלט). בוודאי שעדיף לטפל בשורש, רק שיש הבדל קטן במחיר בין הצלת מי שהצליח להמלט לבין כיבוש אתיופיה ואריתריאה. |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
|
![]() |
||
|
||||
![]() |
הבעיה המוסרית היא לא בקליטת הפליטים לכשעצמה, אלא בקליטתם בלבד בלי לנסות להשפיע על המצב הבלתי נסבל שגרם להם להגר. בכל אופן אני ממש לא טוענת שבשם הרעיון הזה חייבים לסרב לקלוט אותם, אלא שזה יוצר דיסוננס מוסרי. | ![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
|
![]() |
||
|
||||
![]() |
אני לא מצליח לראות את הדיסוננס, אנחנו לא יכולים לעזור לכולם. | ![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
|
![]() |
||
|
||||
![]() |
מה זה "לעזור"? יש עזרה נקודתית כמו חלוקת מרק למי שאין להם אוכל. יש עזרה נרחבת יותר כמו הענקת מעמד מדיני מסוים. יש עזרה מעמיקה יותר, כמו התערבות בענייניה של המדינה הזרה. ויש גם התנערות מוחלטת וסירוב לעזור (לפעמים סירוב פאסיבי ולפעמים אקטיבי כמו נניח שליחתם חזרה אל הבדואים). אפשר להתווכח עד מחר אם צריך לעזור להם, או לחלקם, רק ב-5% או ב-89% או משהו באמצע. אבל המקום שבו אתה מציב את הקו "עד כאן אני מסכים לעזור ויותר לא אעשה" הוא בעל משמעות מוסרית ואינו שרירותי. זהו. | ![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
|
![]() |
||
|
||||
![]() |
זה מה שאמרתי, בדיוק אותה בחירה קיימת גם כשעוזרים למי שברח מרצח עם (או בכלל, כשעוזרים למישהו), מה היחוד של עזרה לפליטים שנמלטו מגיוס חובה שגורמת לך לפקפק בעצם המוסריות שבעזרה ("אני לא קונה את הטיעון של גיוס חובה לאומי כמניע לפליטות... זה יוצר בעיה מוסרית נוספת...")? | ![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
|
![]() |
||
|
||||
![]() |
זה.. אה, ממש לא מה שאמרת אלא שונה מאוד, אולי אפילו ההפך. אנא הבדל בין שני היגדים: 1. אני לא קונה את הטיעון של גיוס חובה כמניע לפליטות. 2. זה יוצר בעיה מוסרית נוספת (כלומר, בנוסף, כתוספת לזאת, בנפרד). אין שום ייחודיות בגיוס חובה דווקא. לו היו מצהירים שהם נמלטים מכפייה דתית, למשל, הייתי שואלת אותה השאלה, וכך לכל מניע הימלטות אחר שאינו חשש מרצח או סכנת חיים קרובה וממשית. |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
|
![]() |
||
|
||||
![]() |
היחוד של רצח לעומת כפיה דתית מתייחס להגד הראשון או השני? האם אונס שייך לסוג העוולות הראשון (יחד עם רצח, הרי הוא לא סכנת חיים קרובה וממשית) או השני (יחד עם כפיה דתית)? מה עם עבדות? "תרומת" איברים בכפיה? איזה עזרה לא יוצרת בעיות מוסריות מהסוג שציינת? האם זה אי פעם הפריע לך לעזור למישהו? |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
|
![]() |
||
|
||||
![]() |
נו, אנא די לנטפק, זו היתה בסך הכל הערת אגב. דעתי העקרונית בנושא (שאינה יצוקה בסלע) כבר נכתבה פה. | ![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
|
![]() |
||
|
||||
![]() |
תשובה אפשרית לשאלה: "מה אנחנו יכולים לעשות כדי למנוע את הטבח בדרפור?" להפסיק למכור להם נשק (נראה לי שזה כבר הופיע בתגובות פה אבל אני לא מוצא). | ![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
|
![]() |
||
|
||||
![]() |
התכוונת לאריתראה? | ![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
|
![]() |
||
|
||||
![]() |
כשמחפשים בגוגל ''טבח באריתראה'' מקבלים ''רצח עם בדרפור''. | ![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
|
![]() |
||
|
||||
![]() |
(תגובה 596983) | ![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
|
![]() |
||
|
||||
![]() |
אנחנו מוכירם לסודנים נשק? | ![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
|
![]() |
||
|
||||
![]() |
אנחנו מוכרים נשק לדרום סודן1, אירן מוכרים נשק לצפון סודן2 והחבר של ליברמן מוכר נשק לשני הצדדים. |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
|
![]() |
||
|
||||
![]() |
דרפור היא מערב סודן (הארץ. לא מדבר סהרה, ולא סהרה המערבית [ויקיפדיה]) ולא דרום סודן. | ![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
|
![]() |
||
|
||||
![]() |
שאלה טובה. בינתיים מתפתח משבר פליטים פוטנציאלי סמוך לגבולנו. לדוגמה: נראה שהטבח בחולה (כ-100 הרוגים) היה בתגובה לרצח / טבח של כמה עלווים ע"י שכניהם. לא לגמרי ברור מה יקרה, אך לא מן הנמנע שיברחו משם פליטים לעבר ישראל (דרוזים מהר הדרוזים? פלסטינים מאזור הגבול? אחרים?). עד כמה מדינת ישראל תוכל להתערב במצב שבסוריה? שכנותיה הישירות של אריתראה הן אתיופיה, שאיתה יש לאריתראה סכסוך פתוח אם כי לא לגמרי חמוש, וג'יבוטי, שאיתה היה לאריתראה סכסוך חמוש לפני כמה שנים. השכנה הנוספת היא סודן. ארדואן יכול לקבל מהם שיעורים במקצוע סכסוכי שכנים. |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
|
![]() |
||
|
||||
![]() |
מספר הפליטים בסודן/אריתריאה, והמקומות המרוחקים שאליהם הגיעו בהימלטות, הופכים את העניין לבעיה של לא מעט מדינות ולא רק השכנות או ישראל. | ![]() |
![]() |
![]() |
חזרה לעמוד הראשי | המאמר המלא |
מערכת האייל הקורא אינה אחראית לתוכן תגובות שנכתבו בידי קוראים | |
![]() |
© כל הזכויות שמורות |