![]() |
|
![]() |
||
|
||||
![]() |
סטיבן לוויט טוען שהמחקרים המוכרים בתחום בטיחות הנסיעה לילדים טועים ומטעים: (אשמח לשמוע מה דעת המהנדסים והסטטיסטיקאים שבקהל על הטיעונים שלו). |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
|
![]() |
||
|
||||
![]() |
אני לא מהנדס ולא סטטיסטיקאי, אז אני מקווה שלא תתעצבי לשמוע את דעתי. האמת היא שזה מעניין, אבל אין בהרצאה הזו מספיק נתונים כדי לשפוט אם לוויט צודק. הוא מציג שלושה טיעונים עיקריים: 1. סטטיסטיקות של תאונות המראות שאין הבדל משמעותי בין סיכויי השרידה של ילדים בכסאות בטיחות וילדים עם סתם חגורה 2. ניסויים מבוקרים עם crash test dummies (מממ מממ מממ מממ מממ...) 3. טיעונים סוציולוגיים המנסים להסביר מדוע צרכנים, וגם גופים ממשלתיים, עשויים לדבוק בפתרון לאו-דווקא מוצלח סתם כי הוא יקר, מקובל, או נראה טוב. הטיעון הראשון מעניין אבל - כמו שלוויט מציין בעצמו - הרבה יותר מסובך לביצוע משנראה במבט ראשון. אם משווים תאונות עם ילדים חגורים בכיסא לתאונות עם ילדים ללא כיסא, מובן מאליו שיהיו הבדלים עצומים בגודל ובאופי של האוכלוסיות משני הסוגים: כמה הורים בימינו נוסעים עם פעוט ללא כיסא בטיחות, ואילו מין הורים אלה? קשה להאמין שאין פה משתנים משפיעים נוספים כמו מעמד סוציו-אקונומי המשפיע (קשות) על סוג הרכב, תרבות הנהיגה וכו'. לוויט הוא אדם נבון, והוא מודה מיד שיש לבצוע בדיקות כאלה תוך נסיון לבודד גורמים שכאלה. ייתכן מאוד שהוא עשה זאת היטב, אבל את זה אין לי דרך לשפוט - הוא מציג שקף עם "בקרת גורמים" ו-"בקרת גורמים רבה יותר" אבל אין לי מושג מה הוא באמת עשה שם. אני לא אומר שהוא טועה ולא אומר שהוא צודק, אני פשוט לא יודע. 2. הניסוי בהחלט מעניין. הייתי שמח לדעת אם הכסא היה קשור עם Latch (אני מניח שכן). לוויט מודה שניסוי אחד אינו מספיק, וחוזר לטיעון מס' 1 בשביל מדגם גדול יותר. בכל זאת הניסוי מעניין, וכצרכן אני מעוצבן שלא נעשים יותר כאלה (תמיד הנחתי שכן). 3. כאן נראה לי שהוא צודק עוד לפני שהתחיל לנמק. לא קשה להאמין שפתרונות אופנתיים לבעיות שהן גם נדירות מאוד וגם חמורות מאוד יתפשטו בצורה שאינה דווקא קשורה ליעילות ה"אמיתית" שלהם (בהנחה שיש דבר כזה). אין לצרכנים דרך אמיתית לשפוט ואין לרובם אינטואיציה סטטיסטית טובה, אז הם מניחים שאם זה נראה אפקטיבי זה כנראה טוב - וכסא בטיחות נראה מאוד אפקטיבי. בקיצור, לא חידשתי הרבה, אבל תודה, היה מעניין. |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
|
![]() |
||
|
||||
![]() |
I am more then slightly baffled by the statistical arguments. Is he just using data from crashes with fatalities? This does not seem like the right way to go. Comparing data from accidents in which *someone else* (or even better, the driver) dies should be better.
|
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
|
![]() |
||
|
||||
![]() |
לא, תודה *לך*! :-) | ![]() |
![]() |
![]() |
חזרה לעמוד הראשי | המאמר המלא |
מערכת האייל הקורא אינה אחראית לתוכן תגובות שנכתבו בידי קוראים | |
![]() |
© כל הזכויות שמורות |