![](/img/cornr_br.png) |
חוץ מהקטע של להיות עם המשפחה, אלה בדיוק הסיבות שבגללן סימנתי את עם בן-זוג, ללא ילדים. אחרת, אין מצב ליקיצה טבעית בבוקר (אלא אם כן יונק תובעני, ואחשלו שרוצה רק את אבא, שכבר יצא מן הבית, נחשבת ליקיצה טבעית). ובכלל, לשבור את השגרה, להחליט בכל רגע נתון מה בא לי לעשות בלי הדיקטטורים הקטנים השולטים באהבה בחיי, לאכול מה ואיפה שרוצים, ובעיקר - לאכול לבד בלי שותפים לצלחת, להנות מהלינה במיטה זוגית במשך לילה רצוף (בלי אורחים מזדמנים). יש גם חופשות עם הילדים. אבל הדבר האחרון שיש בהן הוא מנוחה.
לאור המצב, אין כ"כ מצב לחופשות זוגיות של יותר משלושה ימים. אשר על כן, אני זוממת נסיעה לבדי לתפוח הגדול. רק המחשבה על עשרה ימים לא להיות בשום תפקיד עושה אותי שיכורה.
ואגב - מנסיונכם, בראיון לויזה, מה עדיף? לומר פשוט שאני מתכננת טיול (ומשאירה בארץ בעל, דירה וילדים), או לומר שאני מכינה אופציה להשתתפות בכנס מדעי עתידי (שבטח יהיה פעם)?
|
![](/img/cornr_bl.png) |