![]() |
|
![]() |
||
|
||||
![]() |
אוקיי, בוא נגיד שהמצב האנרגטי קבוע בכל חלק. מה הפרדוקס עכשיו? | ![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
|
![]() |
||
|
||||
![]() |
לא עברנו על זה גדי? כל מה שהיה נכון להנחות ההן נכון גם למצב הזה. אם אתה קובע שאין שינוי, אז או שיש אינסוף מצבים בלתי קשורים, או שיש מצב אחד. אם יש שינוי ואינך מאמין בבריאה ספונטנית, מאיפה בא השינוי? אם אתה אומר ששינוי הוא המצב הטבעי ומעבר לזה אין לנו ידיעה, אפשר לשכוח מהפרדוקס וזהו. יש משהו הגיוני בהנחה שאין שינוי, אבל בבסיסה היא קביעה של אמונה. אתה יכול לקבוע קביעה מקבילה של אמונה שיש שינוי ולוותר על הפרדוקס. | ![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
|
![]() |
||
|
||||
![]() |
מבחינה מסוימת זה אפילו יותר טוב בשביל פרמנידס שטען שעולמנו הוא עולם התופעה והאשליה. נאמר שהמשוואה המפורסמת של איינשטיין מאפשרת לנו לכמת את כל הדברים כאילו הם בעלי איכות אחת בלבד. אנרגית קשר, אנרגית תנועה, אנרגית חום, אנרגיה פוטנציאלית, חומר, הכל אותו הדבר. תוצאה סופית 42 ג'אול (שיהיה). הנה קיבלנו את המציאות האחת והבלתי מעורערת. מדוע היא לובשת צורות כאלה או אחרות? אשליה. הסבר מדויק לאשליה? איני יודע, אני מניח שלפרמנידס לא היה כזה (לפחות לא מוחץ) אחרת היינו מקבלים את הפרדוקסים של זנון + פתרון בלתי מעורער המוכיח שתפיסת האשליה שלנו היא כזאת או אחרת. האם אתה רואה בטיעון האנרגיה משהו שלא נכלל בהנחות שדנו בהן קודם? אם כן, מהו? |
![]() |
![]() |
![]() |
חזרה לעמוד הראשי | המאמר המלא |
מערכת האייל הקורא אינה אחראית לתוכן תגובות שנכתבו בידי קוראים | |
![]() |
© כל הזכויות שמורות |